Mot+et+politisk+flerpartisystem

På denne wikisiden skal vi ta for oss hvilke faktorer som er viktige i hvordan demokratiseringen av Norge foregikk. De to første partiene i Norge var Venstre og Høyre, og etter 1884 sto den politiske kampen mellom de to. Venstre var ved makten, og hadde samlet alle som var i opposisjon i det gamle embetsstyret. I 1884 fikk de makten igjen, men de var et splittet og lite parti. Deler av Venstre dannet i 1887 derfor Det Forende Arbeiderparti, som i 1891 ble Det norske Arbeiderpartiet. Det moderate venstre ble dannet i 1888,og frem til 1903 var det Venstre, Høyre og Det moderate venstre som hadde makten. I 1906 slo Det moderate venstre seg sammen med Høyre. Dette var starten av veien mot et fler politisk system i Norge, hvor tre viktige faktorer var avgjørende for vår demokratisering og samfunnsutvikling. Vi vil ta for oss de tre konfliktene; Kirkestriden, Avholdssaken og Sedelighetsfeiden.

=**Kirkestriden **=

[|Kirkestriden] er betegnelsen på striden i den norske kirke mellom den religiøse lekmannsbevegelsen og den liberale teologien. Den liberale teologien var en populær retning innenfor kirken, men ble kritisert for at talsmenn for denne retningen hevdet at det som stod i Bibelen, måtte tolkes i lys av andre historiske kilder. En konsekvens av dette var at det begrenset hvem som kunne lese og forstå Bibelen til bare prester med teologisk embetseksamen. Dette vil da si at det bare var embetsmenn som kunne forkynne Guds ord på den rette måten. Denne liberale teologien ble avist av kristne innenfor misjonsselskapene og lekmannsbevegelsen.

Lekmannsbevegelsen var en bevegelse innenfor den norske kirken som vokste fram på 1800-tallet i protest mot den liberale teologien. De mente at det som stod i Bibelen var guds ord, og at det ikke var menneskenes oppgave å tolke vekk elementer fordi de ikke var historiske. Kritikken deres var også et forsvar for deres egen rett til å forkynne, siden de ikke var prestutdannet. Kirkestriden brøt for alvor ut i 1906, da den liberale teologen Johannes Ording ble utnevnt til professor i teologi ved universitetet. Det ble vanskelige tider for Lekmannsbevegelsen, så de gikk sammen med Norsk Luthersk Misjonssamband. Disse to sammen stiftet et kirkeparti som krevde at stat og kirke skilles. De mente at når staten ikke klarte å holde de liberale prestene utenfor kirken, så skulle kirken få styre seg selv. Resultatet ble at teologiprofessor Gisle Johnson sa opp sin stilling på universitetet og stiftet sin egen presteskole, Det Teologiske Menighetsfakultetet. Det dominerende partiet Venstre, hadde lekmannsbevegelsen som en del av sitt velgergrunnlag, og ville ikke endre eller forstyrre noe som kunne splitt eller dele opp partiet. For å roe ned stridene ble det i 1913 vedtatt å gi Menighetsfakultet eksamensrett. I 1914 fikk et høringsutkast om en fri, folkekirke som var uavhengig av staten, stor medfart, og striden om å skille stat og kirke var for denne gangen over.

=** Avholdssaken **=

Avholdssaken på 1800-tallet var en av de største folkebevegelsene. Avholdssaken gikk ut på å hindre alkoholmisbruket, ved å stoppe opp salget av all øl og brennevin.I løpet av 1870-årene fikk avholdssaken også tilslutning fra sosialistene.Denne saken ble også spesielt støttet av kristne lekmannsbevegelser på Sørlandet og Vestlandet, som mente at det var et stort problem blant arbeiderklassen. Skulle arbeiderne frigjøre seg fra kapitalismen, så måtte de først gi opp alkoholen, mente enkelte ledende sosialister.



Utover på 1800-tallet vokste denne bevegelsen ytterligere, og i 1894 hadde den over 150 000 medlemmer. Denne saken kom gjennom på stortinget, og på slutten av 1800-tallet ble det gjennomført folkeavstemninger i alle kommunene, hvor kommunene selv kunne bestemme om de ville tillate salg av alkohol. Ved disse folkeavstemningene hadde også kvinner stemmerett som var på lik linje med mennene. Den norske folkebevegelsen var svært preget av politiske bevegelser i utlandet, men det som var typisk for Norge var at folket på bygdene og i utkanten av sentrum, altså middelklassen, preget de politiske partiene, og de fikk politisk gjennomslag for sine saker. De gjenspeiler maktforskyvningen i Norge i tiårene rundt 1900-tallet. Den gamle makteliten, altså embetsmennene, mistet dermed litt av sin politisk posisjon etter nederlaget i 1884, da parlamentarismen ble innført.

I et samfunn hvor alkohol er en sentral del av hverdagen til flertallet av befolkningen, kan man se at makthaverne har lett spillerom for politiske bestemmelser, men dersom alkoholbruken avtar så vil den politiske bevisstheten øke blant folk flest. Dette var tanken som sosialistene og lekmannsbevegelsene prøvde å gjennomføre i sin kamp i avholdssaken. Sånn sett, med tanken på at alkoholforbudet ble vedtatt, kan man si at flere ble mer politisk engasjerte, ettersom de greide å tenke selv. Avholdssaken var demokratisk på den måten at kvinner fikk lov til å stemme også, så sånn sett kan man si at demokratiet i større grad fikk oppslutning hos folket.

=** Sedelighetsfeiden i 1880-årene **=

Maktforskyvningene i samfunnet i 1880-årene nedfelte seg i kulturen og markerte gjennombruddet for den realistiske litteraturen. Litteraturen skulle være samfunnskritisk, og kunstnermiljøet ble aktivister for kvinnesaken. Debatten dreide seg om sedelighet, seksualitet, kvinnefrigjørelse og moral. Både norske og skandinaviske forfattere, kunstnere, tenkere og andre intellektuelle av rang deltok. Temaer som var tabu å nevne i offentligheten ble dratt frem i lyset og ble sentral for handlingene i romaner, dramaer, avisartikler, foredrag osv. Utgangspunktet for sedelighetsfeiden var angrepene på de strenge, kristne kjønnsmoralne fra bohemdiktere.

**Debattens tema**
Bohemdikterne kom med idealer som var radikalt forskjellige fra borgerskapets århundrelange idé om at familien var samfunnets hjørnesten. Sedelighetsfeiden var på sitt “høyeste” mellom 1882 og 1888 og hadde to “problemer” de ønsket å løse:
 * 1) Dobbeltmoralen som stilte ulike krav til menns og kvinners før og under ekteskap
 * 2) Statens bestemmelser som oppfordret til lovlig prostitusjon.

**Kvinnenes stilling i ekteskapet**
Selve debatten startet da både [|Amalie Skram] (1846-1905), [|Henrik Ibsen] (1828-1906) og en rekke andre forfattere tok opp dobbeltmoralen knyttet til kvinnenes stilling i ekteskapet. Ibsen tar f.eks. dette opp i stykket //Et dukkehjem// fra 1879. [|Bjørnstjerne Bjørnson] viste også stor politisk interesse knyttet til kvinnenes stilling i ekteskapet og stilte strenge krav til kirken, imidlertid ble han latterliggjort av bohemkulturen han tilhørte fordi han mente det skulle være kjønnslig avholdenhet før ekteskapet. I brev fra Riksarkivet kan vi se at Bjørnson uventet bygget sin argumentasjon ved å holde seg til legene. I [|brevvekslinger] mellom Bjørnson og det //Medisinske Fakultet// ved Universitetet i Kristiania får vi et innsyn i uenighetene knyttet til debatten.

**Prostitusjon**
Debatten dreide seg i tillegg om lovlig prostitusjon. Det var spesielt tre romaner og forfattere som skapte engasjement i denne debatten; [|Hans Jæger] (1854-1910) med Kristiania-Bohémen, [|Arne Garborg] (1851-1924) med Mannfolkog [|Christian Krohg] (1852-1925) med [|Albertine]. Sistnevnte ble også stemplet som usedelig og beslaglagt av myndighetene. Bohemene stilte spørsmål ved kvinnenes stilling i ekteskapet knyttet til Regjeringens vedtak om lovlig prostitusjon. Kvinnene skulle innenfor ekteskapet være ærbare, mens gifte menn oppsøkte prostitusjon så å si med samfunnets aksept. Dette var uverdige forhold i et moderne samfunn, hvilket i 1887 førte til at offentlig prostitusjon ble avskaffet i Kristiania.



**Kvinnefrigjørelse**
Samfunnsdebatten var frem til 1880-årene en arena preget av menn, hvor ingen kvinner deltok i debatten. Likevel ble det i 1880-årene aktuelt for kvinnene å delta i debatten fordi de var sentrum. I 1883 ble foreningen //Skuld// stiftet i Kristiania som et diskusjonsforum for unge kvinner som skulle hjelpe hverandre i å nå ut i offentligheten med sine synspunkter. Kvinnene skulle kunne forsvare seg selv i offentligheten. Norges første kvinnelige student, [|Cecilie Thoresen] (1858-1911) og skribenten [|Gina Krog] (1847-1916) deltok aktivt i foreningen. Gina Krog etablerte sammen med tidligere redaktør og grunnlegger av Dagbladet, Hagbert Berner den Norske Kvinnesaksforeningen. Foreningens viktigste sak var å endre gifte kvinners rettslige stilling. Mens enker og ugifte, voksne kvinner var juridisk myndige, og hadde rett til å foreta økonomiske disposisjoner på egen hånd, var gifte kvinner underlagt mannens myndighet. Etter lang kamp fikk gifte kvinner i 1888 samme myndighet som ugifte og rett til å råde over egen inntekt.

**Betydning for samfunnsutvikling**
Sedelighetsfeiden i 1880-årene foregikk midt i industrialiseringen av Norge. Samfunnet var derfor preget av nye samfunnsklasser, byvekst og litteraturen skulle være samfunnskritisk. Gjennombruddet førte til et oppgjør med den gamle embetsstandens kulturelle hegemoni og fokuset på familien som en hjørnesten. I litteraturen beskrives ingen lykkelige familier, det var heller fokus på enkeltindividene og kvinnene. Kvinnene fikk gjennom industrialiseringen en styrket stilling i samfunnet, og kunne gjennom foreningene komme til ordet. Det ble enklere for kvinnene når de visste at det var flere i samme situasjon. Kvinnene kom til ordet og fikk si sine meninger, som tidligere nevnt førte gjennombruddet til at gifte kvinner fikk lik posisjon som enker, i tillegg har sedelighetsfeiden vært en av årsakene til at kvinner i 1909 fikk begrenset stemmerett og i 1913 fikk alminnelig stemmerett.

Vi kan også si at sedelighetsfeiden var viktig for å endre samfunnets normer og regler knyttet til ekteskapet.

=Kilder=


 * (2008). Mennesker i tid. Oslo: Cappelen Damm, s. 200-205
 * Jomisko, A. (2008). Spenn : norsk for studieforberedende utdanningsprogram VG3. Oslo: Cappelen Damm, s. 28-29
 * Nerbøvik, J. (1999). Norsk historie 1860-1914: Eit bondesamfunn i oppbrot. Oslo: Det Norkse Sammlaget, s. 118-131
 * Danielsen, R. Dyrvik, S. Grønlie, T. Helle, K. Hovland, E. (2007) Grunntrekk i norsk historie: fra vikingtid til våre dager. Oslo: Universitetsforlaget, s. 247-251
 * @http://snl.no/kirkestriden
 * @http://no.wikipedia.org/wiki/Kirkestriden
 * @http://norsknettskole.no/fag/ressurser/itstud/v01/121-Osen_Kirke/striden/striden.htm
 * []
 * []

Vi har vurdert våre kilder som troverdige, og har tatt utgangspunkt i boken. Denne var noe tynn, vi har derfor hentet informasjon ved hjelp av andre digitale verktøy og litterære verk.