Karl+Marx



Karl Marx regnes som arbeiderbevegelsens største tenker, og er opphavsmann for den filosofiske retningen marxismen. Han kritiserte tidligere filosofer for å ikke gå langt nok med sine filosofer, og i 1845 hevdet han at «Hittil har filosofene vært opptatt av å // fortolke // verden, det som er viktig er å // forandre // den».

__Oppvekst og liv__

Karl Heinrich Mordechai Marx vokste opp som en av syv barn i en velstående familie der faren var advokat. Han ble f ødt den 5. mai 1818 i Trier, Tyskland. Da han var liten konverterte faren fra jødedommen til kristendommen for å kunne fortsette som justisråd. Til tross for dette fikk han ingen kristen oppdragelse fordi deismen stod sterk hos faren, og Karl vokste opp til å bli ikke-troende. Dette resulterte i at Karl fikk en oppvekst der opplysningstidens tanker stod i sentrum.

Han studerte ved Triers kongelig-prøyssiske gymnas der han avla eksamen i 1835. På gymnaset stod ideer fra den franske revolusjonen sentralt, noe som inspirerte unge Karl. Året etter hans eksamen i Triers forlovet han seg med sin beste venns søster Jenny Westphalen. Senere startet Karl på universitetet i Bonn der han studerte Juss, selv om han personlig ville studere filosofi. Faren hans godkjente ikke dette fordi han mente man ikke kunne sikre seg en sikker inntekt med en slik utdannelse. Dette var også grunnen til at han ble motvillig plasser ved det mer seriøse akademiet i Berling året etter. Og det var her i Berlin Marx virkelig fikk sine øyne opp for filosofien, til tross for sin fars motvilje. I starten var diktingen hans store lidenskap, til tross for at han aldri klarte å lage noe bra poesi. Han endte flere ganger opp med å brenne mange hundre sider med dikt og noveller. I tillegg til sine eksperimenter innenfor litteraturen opparbeidet han seg store mengder kunnskap innen mange viktige fag som historie, naturvitenskap, politikk og geografi.

__Filosofi__

I 1841 utga han et verk der han sammenlignet to ateistiske filosofer fra det antikke Hellas. Han argumenterte for at vi levde i en verden fastsatt av naturen, men den frie vilje hadde likevel stor innflytelse. Han gikk dermed vekk fra Vogts tanker om at menneskets handlinger simpelt hen var biokjemiske reaksjoner.

Karl Marx ble tidlig opptatt av Fauerbachs tanker om religion, og hvordan den fortalte sannheten på en misvisende måte. I 1843 skrev han i en artikkel om hvordan mennesket lager religion, og ikke omvendt. Han forklarer hvordan religion er den fantastiske realiseringen det menneskelige vesenet opplever fordi den sanne menneskelige essensen har ingen virkelighet. Han mener dermed at kampen mot religion indirekte er en kamp mot verden, der religion er vår spirituelle redning. Religion er folkets opium, som doper oss ned og gir folket en illusjon om lykke. Hvis alle er frie er det vært ingen trang for religion. Hans religionskritikk ble mer tilspisset med årene, og han forklarte hvordan religion er et samfunnsprodukt som kun er noe mennesket gjør og tenker. Fauerbach stod også for disse tankene, men Marx presiserte det ytterlige. Menneskets behov for religion kommer av betingelsene i samfunnet, og derfor burde vi kritisere samfunnet. Under sine opphold i Paris og Brussel knyttet Karl et sterkt vennskap med Freidrich Engel. De arbeidet sammen i mange år og utviklet den historiske materialisten. Dette er en måte å forstå historien og går ut på hvordan all historie er koblet til en klassekamp, der samfunnsutviklingen blir styrt av målet til to eller flere motstridende grupper.

Under sitt opphold i London var både Marx og Engel med i starten av Kommunistenes forbund. De fikk ansvaret for å skrive en programerklæring, noe som resulterte i "Det Kommunistiske Manifest". Kritikken mot samfunnet gjorde at Karl i løpet av livet ble utvist fra Belgia, Brussel, Preussen, byen Paris og til slutt Frankrike. Han endte sitt liv i eksil i England, der han døde under fattige kår 14. mars 1883. Til tross for forholdene fortsatte han å utvikle sine teorier om klassekamp, der han mente at samfunnet til slutt kom til å bli klasseløst. I verket sitt Kapitalen, der første del kom ut i 1867, skriver Marx om sin overbevisning at store fremskritt var innen rekkevidde. Vitenskapen skulle bidra samfunnet å komme til et stadium der alle menneskelige behov kan dekkes. Arbeiderne trengte å gripe all makt, noe som ble sett skeptisk på av de liberale. Fremmedgjøring blir trukket frem, og blir forklart av Marx som måten produkter blir noe fremmed for en arbeider fordi han har liten eller ingen kontroll over produksjonsmidlene. Det vil altså si at arbeideren bare gjør en simpel oppgave, og mister forståelsen for fremgangsmåten og sluttproduktet. Dette var et typisk eksempel under den andre industrielle revolusjon.

Marx fremstod som den viktigste sosialisten og kommunismen i sin samtid. Han skapte sine verdenskjente teorier om motsetningene mellom sosiale klasser og kampen deres om makten i samfunnet. Under den andre industrielle revolusjonen mente Marx at folket mistet sin personlighet og tilhørighet med sitt arbeid når de arbeider på fabrikker der de ikke har kjennskap til sluttproduktet. Hans skarpe kritikk mot samtidens og historiens andre tenkere gjorde han mislikt av flere. Likevel står han igjen som en viktig filosof som stod for likhet for arbeidere.

// Arbeidere i alle land, foren dere! , (Karl Marx) //

TIL SLUTT VERDENS DÅRLIGSTE SANG OM MARX media type="youtube" key="wyqJ9wxZ9L0" width="425" height="350"

Kilder:

Hansen, Bakkerud, Hagen, Hamran, Jacobsen, Heum: Mennesker i tid 2, DAMM [], 21/10/2012 kl 18:55 [], 21/10/2012 kl 19:10 [] 22/10/2012 kl 22:03 [] 23/10/2012 kl 20:10 [], 23/10/2012 kl 20:46 [] 23/10/2012 kl 23:30 [] 24/10/2012 kl 01:08 [] 24/10/2012 kl 07:50