Kristian+Fredrik

=Hvem var Kristian Fredrik?= [|Kristian Fredrik]var dansk prins og fetteren til den danske kong Fredrik 6. Den danske kongen var barnløs så Kristian Fredrik var også tronarving. Kristian Fredrik hadde en allsidig utdannelse og gode språkkunnskaper. Han var en vakker, sjarmerende og intelligent mann. Under Napoleonskrigene og de urolighetene dette skapte mellom Danmark-Norge og Sverige ble Kristian Fredrik sendt til Norge som [|stattholder] i 1813.

Årene før 1814
Danmark-Norge ble 2. september 1807 angrepet av Storbritannia og ble på den måten dratt inn i [|Napoleonskrigene]. De hadde til da klart å holde seg nøytrale. Storbritannia angrep og stakk av gårde med hele flåten. Etter angrepet hadde ikke Danmark-Norge noe annet valg en å bli med i krigen på Frankrikes side. Dette førte til vanskelige år for Norge med krigføring langs kysten og i innlandet mot Sverige. Storbritannia stengte av kornimporten fra Danmark, og det ble trange kår i Norge. Når i tillegg jordbruket slo feil ble resultatet sult og sykdom. Noe som igjen førte til misnøye med det danske styret. Krigen førte også til at eksporten av trelast og skipsfarten ble hindret. Krigen fra 1807-1814 var et direkte resultat av begivenhetene ute i Europa, noe som var spesielt for landene i Skandinavia. = = To viktige hendelser som preget Sverige rundt 1809 som er viktige å få med seg for å forstå fortsettelsen av historien:
 * 1) Eneveldet ble avskaffet og ble erstattet med konstitusjonelt monarki. Sverige fikk en revidert grunnlov, og den svenske riksdagen ble gjeninnført. Jean Baptiste Bernadotte tok navnet [|Karl Johan] og ble svensk tronfølger.
 * 2) Den andre hendelsen var at Sverige ble tvunget til å inngå en fredsavtale med Russland. Denne innebar at at de måtte gi fra seg Finland til Russland. Russland foreslo at Sverige skulle søke om å få Norge som erstatning. Dette ble etter hvert et av Karl Johans største mål.

I 1813 gikk Karl Johan inn i sør-Danmark med 60 000 mann etter at Napoleon hadde lidd sitt endelige nederlag i Leipzig. Karl Johan satte press på danskekongen og fikk inngått en separat fredsavtale mellom Danmark-Norge og Sverige. Karl Johan fikk igjennom sitt ønske om at Norge skulle avstås til Sverige. Denne traktaten ble skrevet i Kiel og er kjent som Kiel traktaten.

1814


16 januar får Fredrik 6. vite om avståelsen og innholdet i Kiel traktaten. Han sendte flere brev til Kristian Fredrik. Men grunnet kommunikasjonen på den tiden kom de fram på svært forskjellige tidspunkter og innholdet i de tre brevene var ikke helt fullstendig. I det siste brevet som Kristian Fredrik mottok den 14. februar, erklærte Fredrik 6. at nordmennene ikke lenger var under dansk styre. Dermed hadde ikke Kristian Fredrik noen formell funksjon lengere. Dette gjorde at han fra nå av kunne begynne å forme sin posisjon og bygge opp sitt maktgrunnlag.

Kristian Fredrik hadde allerede i 1813, vært inne på tanken om en selvstendig norsk politikk. Han ville altså ikke at Norge skulle innlemmes i Sverige. Han økte forsyningene av korn til Norge og fulgte ikke ordrene fra Fredrik 6. om å reise tilbake til Danmark. Det var han som i 1813 fremmet forslaget om en egen norsk bank. På den tiden var nyheter fra utlandet underlagt streng sensur og Kristian Fredrik unnlot å fortelle at Norge skulle avstås til Sverige. Det han derimot gjorde var å informere de øverste sivile og militære lederne i Norge om at det var inngått fred mellom Danmark-Norge og Sverige. Han ba Kristian 6. om å støtte Norge med korn og våpen. Dette anerkjente Kristian 6. Planen til Kristian Fredrik var å selv kreve arverett til den norske tronen. Han reiste så til Trondheim for å vinne støtte blant folket for å stå imot Kiel traktaten.

Når Kristian Fredrik kom hjem igjen fra Trondheim satte han istand et møte. Notabelmøtet som fant sted på Eidsvoll markerer vendepunktet mot norsk selvstendighet. Her krevde Georg Sverdrup folkesuverenitetsprinsippet skulle legges til grunn for en ny norsk forfatning. Han henviste til slik det var gjort i den amerikanske, den franske og den svenske grunnloven. Dette fikk gjennomslag og 10. april møttes riksforsamlingen på Eidsvoll. Forsamlingen bestod av 112 folkevalgte representanter fra hele landet unntatt Nord-Norge. 17. mai ble grunnloven ferdig, og Kristian Fredrik ble enstemmig valgt til norsk konge. Han tok imot kronen 19. mai.

Norges videre skjebne var uviss og Kristian Fredrik skjønte at for å forbli en selvstendig stat måtte en av stormaktene i kampen mot Napoleon gå vekk i fra løftet om at Norge skulle avstås til Sverige. Ingen stormakt støttet han og han innså at Norge ville gå i union med Sverige. Den norske regjeringen ville ikke gi seg, og det ble krig mellom Norge og Sverige. Det ble sluttet fred 14. august og en fredsavtale ble undertegnet. Her gjorde Karl Johan det klart at han aksepterte Grunnloven og ville forhandle med Stortinget om unionsvilkårene. Kristian Fredrik måtte gi fra seg makten til en regjering som skulle styre til Stortinget kom sammen. Den 10. oktober sa Kristian Fredrik fra seg tronen og reiste til Danmark. For at Karl 13. skulle overta tronen måtte Grunnloven revideres og den var ferdig 4. november, og Karl 13, Karl Johans adoptivfar, ble valgt til norsk konge.

Vi gikk inn i unionen med Sverige som en sterkere nasjon med vår egen statsadministrasjon, vårt eget storting og regjering, vår egen grunnlov, vårt eget handelsflagg, vår egen bank og et norsk pengesystem.

Videre liv
Kristian Fredrik ble i 1839 konge i Danmark, og var det til han døde i 1848. Han innførte mange sosiale, administrative og finansielle reformer. Mange av tilhengerne hans håpet at han skulle innføre en fri forfatning etter norsk mønster, men dette avslo han.

Hvordan påvirket samfunnet hans handlinger?
Den urolige tiden i Europa førte til at Kristian Fredrik fikk muligheten til å bli konge i Norge. Opplysningstidens tanker om stat og styresett ble satt ut i livet i den franske revolusjonen og den amerikanske revolusjonen. Disse hendelsen viste at det også var mulig i Norge. Kristian Fredrik hadde en samlende effekt på Norge og var en mann som gjorde de riktige tingene til det riktige tidspunktet. Han grep muligheten som åpnet seg under den urolige og uoversiktlige tiden etter at Kiel traktaten var underskrevet og fram til Karl Johan hadde mulighet til å håndheve den. Det var i dette tidsrommet Karl Fredrik brukte den støtten han hadde opparbeidet seg som stattholder til å samle folket om et opprør om å bli en selvstendig stat. Det er ulike syn på om det var Karl Fredrik sin politiske rolle eller om det var en indre utvikling av Norge som førte til løsrivelsen. Slik jeg ser det var de avhengige av å ha en leder å støtte seg til. Begge synene henger nok sterkt sammen og begge er riktige. Men at Kristian Fredrik spilte en avgjørende rolle for at Norge klarte å bli selvstendig er helt sikkert.

[] []> [] [] [] [] [] Mennesker i tid 2, Hansen, Bakkerud, Hamran, Jacobsen, Heum
 * Kilder:** media type="youtube" key="PwZu167A08E" width="425" height="350"