Arbeiderne+samler+seg

=__Fyrstikkarbeiderstreiken i 1889__= Fyrstikkarbeiderstreiken i Kristiania i 1889 var en streik i oktober 1889 blant kvinnelige arbeidere ved Bryn og Grønvolds fyrstikkfabrikker i Kristiania. Streikens bakgrunn var lav lønn, helseskadelige arbeidsforhold som medførte fosfornekrose i kjeven, og økonomiske represalier overfor de ansatte. Den utløsende årsaken var et lønnskutt på 20%. Den 28. oktober 1889 dannet de kvinnelige fyrstikkarbeiderne ved disse fabrikkene sin egen fagforening, De kvindelige Fyrstikarbeideres Forening. Stiftelsesmøtet fant sted i Lakkegata 3, og det var Social-demokratens unge kulturmedarbeider, Fernanda Nissen som ble valgt til foreningens første leder. Forut for møtet hadde fyrstikk-pakkerskene spontant lagt ned arbeidet. De krevde å få økt lønnen fra 6 til 7 øre, at “mulktsystemet” ble fjernet (som var en rekke lover satt i gang for å øke disiplin, bl.a. at dersom man kom for sent med over 15 minutter ble man trukket 10% i ukeslønn), og faste arbeidstider fra 7-21 altså 12 timer, samt diverse hygienetiltak. Den 31. oktober 1889 ble det arrangert et stormøte i Kristiania Arbeidersamfund der lege Oscar Nissen beskrev forholdene arbeiderskene arbeidet og levde under. Støttespilleren Bjørnstjerne Bjørnson deltok også på møtet, og mange andre kunstnere ga inntekter fra sine opptredener til de streikende og flere innsamlinger ble startet. Den 24. november gikk over 10 000 mennesker i demonstrasjonstog, og enda flere samlet seg på Etterstadsletta samme dag der det ble vedtatt en resolusjon til regjeringen om å ta større hensyn til arbeidernes krav om beskyttelse mot sunnhetsnedbrytende industriell virksomhet.

Til tross for streikebidrag som til slutt kom opp i nesten 14 000 kroner, til tross for en nesten overveldende støtte og sympati fra vide kretser, måtte kvinnene til slutt kapitulere og vende tilbake til arbeidet uten særlig større resultater enn løfte om bedre lønn fra årsskiftet og avskaffelse av mulktsystemet. Men streikekassa hadde 1500 kroner tilbake da streiken var over. == Bakgrunnen for arbeiderbevegelsens organisering var at den kapitalistiske produksjonsmåten utviklet storbedrifter, der mange arbeidere med noenlunde like arbeids- og levevilkår sto o verfor en felles arbeidsgiver. Dette skapte en kjensle av fellesskap, «klasse-solidaritet», som er grunnlaget for arbeiderbevegelsen, og som i sin tur i høy grad er styrket av den organiserte arbeiderbevegelsen.

Hvilke konsekvenser fikk organiseringen i fagforeninger for arbeidslivet?
Selv om de ikke fikk oppnådd så mye med streiken på fyrstikkfabrikken, fikk de i hvert fall vist at det var mulig å organisere seg å jobbe for rettigheter, og året etter kom en kongelig resolusjon, eller vedtak, med forskrifter om bedre ventilasjon og tiltak for hygiene. Og tross de små gevinstene i starten, ble resultatet at flere og flere fagforeninger dukket opp. Samtidig satte de søkelys på temaet rundt arbeidsforhold og spesielt barnearbeid, som ikke hadde vært noe tema før. Det er i dag allment anerkjent i de fleste land at fagforeningene er et nødvendig ledd i det moderne samfunn, og at de har bidratt sterkt til å heve arbeidernes levestandard, kulturnivå og selvtillit og dermed til å skape et mer demokratisk samfunnsliv.

__Arbeiderpartiet fikk økt oppslutning__
I 1898 fikk alle menn i Norge stemmerett. dette førte til at arbeidsklassen, som ikke hadde stemmerett før og var den største klassen i Norge. Arbeiderpartiet som var en av de få somførte en politikk rettet for arbeiderklassen, mens de andre partiene var mer rettet mot bøndene og de høyere klassene. =**__Fra Fagforenings-identitet til Arbeiderklasseidentitet __**= Fagforeningene var en viktig sosial møteplass for arbeiderne, det var her de kunne samles å prate om hvordan de skulle føre sine saker for staten og arbeidsgiver. Dette fortsatte de frem til 1870-, hvor ble en stor økonomisk krise som førte til at fagforeningen forsvant. i 1880- hadde fagforeningene startet igjen, og i 1905- hadde skillet mellom arbeider og arbeidsgiver økt. Dette førte til at arbeidernes behov for å samle seg. Det og det at arbeiderklassen bebodde seg isolert fra de høyere klassene førte til den nye Arbeideridentiteten.

De Castbergske barnelover
De Castbergske barnelover ble utviklet av Sosial-minister for venstre, Johan Castberg i perioden rundt den 1. verdenskrig. disse lovene var en rekke reformer som omhandlet økonomisk og identitets-sikkerhet for barn og kvinner. noen av lovene sa feks:


 * Barn født utenfor ekteskapet har rett til sin fars navn og arv på samme måte som barn født inne i ekteskapet

> > Disse lovene fikk stor støtte fra arbeiderklassen og de sosialistiske miljøene i Norge, mens de konservative kreftene så på disse reformene med et skeptisk øye. det som motiverte Castberg til å gjøre dette var at arbeiderklassen og sosialismen økte blandt folket sammtidig som fagforeningene fikk en sterkere plassering i samfunnet
 * Økonomisk støtte til ugifte kvinner med barn
 * Vern til barn der foreldre ikke bodde sammen

Kilder:
 http://www.nrk.no/skole/klippdetalj?topic=nrk:klipp/855891

(2005). Aschehougs Norgeshistorie. Oslo: H. Aschehoug.

 Muri, B. (2005). Kristiania for 100 år siden. Oslo: Schibsted.

http://snl.no/arbeiderbevegelse

http://no.wikipedia.org/wiki/Fyrstikkarbeiderstreiken_i_Kristiania_i_1889

Tid og tanker 2

http://no.wikipedia.org/wiki/Arbeiderpartiet

https://www.duo.uio.no/bitstream/handle/123456789/24299/Masteroppgave_KristinexSchjerpen.pdf?sequence=1 tiania_i_1889 I 1898 fikk alle menn i Norge stemmerett. dette førte til at arbeidsklassen, som ikke hadde stemmerett før og var den største klassen i Norge. Arbeiderpartiet som var en av de få somførte en politikk rettet for arbeiderklassen, mens de andre partiene var mer rettet mot bøndene og de høyere klassene.