Saddam+Hussein

Saddam Hussein Abd al-Majid al-Tikriti (født 28.april 1937 i Al-Awja, henrettet 30. desember 2006 i Bagdad) var en irakisk politiker, president i Irak fra 1979 etter et internt kupp i Baathpartiet, til 2003 da han ble avsatt ved en USA-ledet invasjon. Han ble tatt til fange av amerikanske styrker 13. desember 2003, stilt for irakisk rett, dødsdømt og henrettet.

Tiden før presidentskapet
Hussein vokste opp med sin onkel som var en troende Sunnimuslim og tilhenger av det nasjonalistiske pan-arabiske Baath-partiet. Da han fylte tjue i 1957 ble han selv medlem i partiet, og to år senere var han med på et feilslått attentat mot Iraks første år president Abd al-Karim Quasim. Dette til at han måtte leve i eksil i Egypt og Syria. Ved et kupp i februar 1963 tok Baath partiet makten, og Hussein kunne dermed vende tilbake til sitt hjemland. Etter bare åtte måneder måtte partiet gi fra seg makten igjen, og Hussein ble arrestert, sammen med mange av partiets medlemmer, for å ha planlagt kupp mot president Aref. Hussein satt i arresten i 3 år før han klarte å flykte, og etter flukten steg han raskt innen partiorganisasjonen og spilte en fremtredende rolle i revolusjonen i 1968, ble visepresident i Revolusjonsrådet i 1969, formann i rådet 1979, og dermed landets president.

Baath-partiet kommer til makten og Saddam Hussein blir president
I 1968 kom Baath partiet til makten gjennom et nytt offiserkupp med en av Husseins slektninger satt inn som president. Selv ble Hussein visepresident i revolusjonsrådet, men tok over som president i 1979 der han fulgte opp med å ta livet av eller fengsle sine rivaler innen partiet. Samtidig med maktovertakelsen startet det i nabolandet Den iranske revolusjonen med muslimske fundamentalister i spissen. Nå hadde Irak, med hjelp av sine store oljeforekomster, blitt en regional stormakt og hadde på dette tidspunktet en av verdens sterkeste hærer.

**Golfkrigene**
Den første Golfkrigen var mellom Irak og Iran i årene fra 1980-88. Årsaken lå i en gammel strid om noen oljerike områder innerst i den Persiske bukt. Irak krevde grenseendringer, og da kravene ble avvist, gikk Irak til angrep. Selvsikker på å seire beordret Hussein angrep på Iran den 22. september 1980. I begynnelsen hadde Irak stor framgang med støtte fra både Kuwait, vesten og USA, Hussein mot større oljeforekomster og intern opposisjon i nord og USA med vesten i krig mot det islamistiske prestestyret i Iran, men I 1982 hadde Iranerne gjenerobret all tapt territorium og krigen gikk ut i en utmattelseskrig som kom til å vare i 8 år. Resultatet ble to land i økonomisk ruin med millioner døde, uten noen grenseendring.

Mulig intern opposisjon ble slått rakt ned på, mange tusener ble myrdet, arrestert og torturert, men særlig brutal var makten brukt mot kurdere og turkmenere i Nord-Irak. Den såkalte anfal-kampanjen omfattet utslettelse av mange tusen landsbyer og massakrer på hundretusner av mennesker. Kjemiske våpen ble brukt i stor skala, og mest kjent er gassangrepet på den kurdiske byen Halabja med 6000 døde og 10 000 med store kjemiske skader. Dette ble et av vendepunktene for den vestlige støtten, frykten for den islamistiske smitteeffekten kom i likevekt med Saddam Husseins terror på sine rivaler.

Den andre og siste Golfkrigen var mellom Irak og internasjonale styrker i 1991. Irak sto i stor gjeld, og skylte om lag 40 milliarder dollar til det oljerike nabolandet Kuwait. Foranledningen til krigen var Iraks invasjon av landet 2. august 1990. Allerede etter 4 dager vedtok FNs sikkerhetsråd handelsboikott av Irak med krav om tilbaketrekking med frist den 15. januar. . USA og de allierte startet et omfattende flyangrep mot Irak og Kuwait dagen etter og Irak trakk seg ut litt over en måned senere. Selv om den amerikanske og Europeiske styres maktene er enige om at de vant krigen er det mange land som har en annen mening, ingen klarte å rokke Saddam av tronen

Sanksjoner
En hel generasjon kjempet for livet i Irak under krigen, men etter krigen var det mer sanksjonene som drepte enn fiendens kuler. Da krigen sluttet i 1991 ble det forlangt av Irak at de skulle ødelegge våpenlagrene sine og FNs sanksjoner ble forlenget med tilføyelser om at landet skulle slippe inn våpenkontrollører som skulle kontrollere av produksjonen av masseødeleggelsesvåpen ble stoppet og at ferdige våpen ble destruert. Saddam Hussein merket lite av sanksjonene, men det iranske folks velferdsordninger gikk i oppløsning. Saddam satt nå tryggere enn noensinne med den grunn at "ingenting tjener bedre til å støtte opp under en sittende regjering enn en felles ytre fiende", og han fikk bortimot full kontroll over det irakiske samfunnet.

Saddams fall
Det er usikkert om Irak noen gang hadde mulighet for å komme seg ut av sanksjonene med Saddam Husseins regime i behold, kanskje hvis de hadde samarbeidet med kontrollørene i starten. USA gjorde forskjellige forsøk på å fjerne Saddam gjennom blant annet attentat, luftangrep og støtte til eksilirakere, men vek tilbake for å gå til direkte angrep.Situasjonen endret seg etter terrorangrepet 11. september 2001 da styrket nykonservative krefter innen Bush-administrasjonen sin posisjon og fikk presidenten med på å invadere Irak. Invasjonen var blant annet begrunnet med at landet hadde masseødeleggelsesvåpen og kontakt med islamittiske-terrororganisasjoner. I ettertid viste det seg at de bevisene USA presenterte for FN var uten hold. Etter et omfattende diplomatisk spill endte det med at en USA i spissen av en koalisjon av 49 land kalt the coalition of the willing angrep Irak uten mandat fra FN.

Invasjonen av Irak startet 20.mars 2003 og regimet gikk i oppløsning. Etter erobringen var det lenge usikkert om Saddam var i live, men ble til slutt funnet i desember samme år. Rettsaken mot ham startet i 2005 og Saddam Hussein ble dømt til døden ved henging og henrettet etter ankebehandling 30.desember 2006.

//«Gud er stor. Nasjonen vil seire, og Palestina er arabisk.»//

**Kilder**
[] [] [] [] [] [] PaxLeksikon Bind 3 H-ks, side 222-223 [] []