Katti+Anker+Møller



Katti Anker Møller (1868 - 1945) var en av de fremste forkjemperne for kvinners rettigheter på begynnelsen av 1900-tallet, og hun engasjerte seg sterkt i ugifte mødres og uekte barns stilling i samfunnet. Mest kjent ble hun for sin kamp for prevensjon, seksualopplysning og legalisering av abort.

= Hennes liv = Kathrine Anker Møller ble født 23. oktober 1868 på Norges første folkehøyskole, Sagatun ved Hamar, drevet av hennes foreldre Herman og Mix Anker. Her vokste hun opp i et aktivt, åpent miljø hvor radikal venstrepolitikk, kvinnesak og folkeopplysning var idealene. Moren hennes lot også døtrene lese kvinnesakstidsskriftet //Nylænde// fra det begynte å komme ut i 1888. Likevel var Katti Anker Møllers barndom også preget av tøffe inntrykk, da moren døde allerede som 50 åring etter å ha født ti barn. Som nummer tre i søskenflokken så hun hvordan morens liv var preget av angst for nye graviditeter, noe som er en viktig bakgrunn for hennes engasjement. Hun skal senere ha uttalt://"Alt hvad jeg har gjort, har jeg gjort til ære for min mor."//

Etter å ha utdannet seg til lærerinne i Kristiania dro hun til Frankrike i syv måneder, hvor hun oppholdt seg hos en familievenn. Her fikk hun se de forferdelige forholdene prostituerte og ugifte mødre levde under på nært hold, noe som skulle prege henne resten av livet. I 1889 giftet hun seg med sin fetter Kai Møller, og de fikk tre barn sammen. Han var godseier på Thorsø i Østfold, og Katti Anker Møller ble administrator for en bedrift med mange tjenestefolk og husmannsfamilier. Året 1900 flyttet familien likevel til Kristiania, hvor hennes politiske arbeid begynte for alvor.

Politisk arbeid
I 1901, 32 år gammel, skrev Katti Anker Møller sin første artikkel, //Ugifte mødre//, i Nylænde. Hun ble drevet av en sterk rettferdighetssans og et voldsomt engasjement for de svakere stilte i samfunnet, og med bakgrunn i borgerskapet fikk hun innpass i alle politiske kretser. I tillegg hadde hun sjeldne diplomatiske evner, og hun dannet seg fort et omfattende kontaktnettverk i det offentlige liv. Sammen med sin svoger, stortingsmann Johan Castberg, arbeidet hun for en lovgivning som ville styrke stillingen til barn født utenfor ekteskap, blant annet ved å gi dem rett til farens navn og arv, og i 1915 ble //"de Castbergske barnelover"// vedtatt av Stortinget.

Kvinnesaksbevegelsen hadde til da vært preget av å styrke kvinnens økonomiske og politiske stilling i samfunnet, men Katti Anker Møller ville fokusere på morsarbeidet. Hun mente at moderskapets var kvinnenes naturlige oppgave, og også den viktigste av alle samfunnsoppgaver. Den måtte derfor bli gjort om til en profesjon med et vitenskapelig grunnlag og lønn fra staten. Moderskapet måtte også være frivillig, ikke ukontrollerbart slik hun hadde sett hos hennes egen mor. Kvinnen måtte få fri adgang til seksualopplysning, prevensjon og abort, slik at kvinnen selv kunne sitte med rettighetene og ansvaret. Hun var også en drivkraft bak innføring av mødreforsikring i 1915, noe som førte til at barnedødeligheten sank drastisk. I tillegg lanserte hun ideen om mødrelønn, i dag kalt barnetrygd, i 1919, men møtte stor motstand fra blant annet Norske Kvinners Nasjonalråd, som hun selv var medlem i. Forslaget hennes fikk likevel oppslutning fra andre hold, og Det Norske Arbeiderpartiet nedsatte i 1923 en mødrelønnkomité for å utrede spørsmålet. Dette tok likevel tid, og forslaget ble ikke realisert før noen tiår senere, et år etter hennes død.

Samme år som //"de Castbergske lovene"// ble vedtatt, holdt Katti Anker Møller sitt mest kjente foredrag, Moderskapets frigjørelse. Her snakket hun for krav om seksualopplysning og fri adgang til prevensjon. I tillegg foreslo hun at strafferammen på tre års fengsel for kvinner som tok abort måtte oppheves. I et av hennes over 70 foredrag om ugifte mødre og deres barns rettigheter, sa hun: //"Grunnlaget for all frihet må være rådighet over egen kropp og hva i den er. Det motsatte er en slaves tilstand"//. Foredraget vakte enorme protester, og motstanderne mente at forslagene ville føre til usedelighet. Mange reagerte også på at privatlivet ble trukket inn i politikken og offentligheten, og en av Møllers hardeste kritikere var forfatteren Sigrid Undset.

Abortsaken vakte dermed så stor motstand at hun valgte å legge den bort etter foredraget, men arbeidet for seksualopplysning og fri prevensjon fortsatte. I 1924 opprettet hun Mødrehygienekontoret i Kristiania med støtte fra Arbeiderpartiets kvinneutvalg, og satt selv som formann i to år. Her kunne kvinner lære om hvordan man begrenset barnetallet, om spedbarnsstell og ernæring, samt kjøpe eller få preventive midler. Før krigen ble det opprettet ytterlige tolv kontorer til i landet. Rundt 1926 valgte Katti Anker Møller å avslutte sin offentlige virksomhet, men ble allikevel hyllet av en samlet kvinnebevegelse på 70-årsdagen sin i 1938. Hun døde på Thorsø herregård i Torsnes 20. august 1945.

Det er ikke tvil om at samfunnet var med på å påvirke Katti Anker Møllers handlinger, selv om en stor drivkraft bak det politiske arbeidet var morens liv. Hun mente at kvinnene ikke kunne bli ordentlig frigjorte så lenge de var underlagt det hun kalte for fødetvang, uansett hvor langt kvinnekampen hadde kommet på det økonomiske og rettslige plan. Det var helt nødvendig at kvinnen fikk kunnskap om prevensjon, og abort måtte tillates i nødstilfeller. Selv om hun møtte mye motstand, spesielt mot synet på abort, hadde hun satt i gang et stort prosjekt som ble videreført av hennes datter, Tove Mohr. En mer liberal abortlov ble innført i 1960, men det var først i 1978, med Mohr på æresplass, at Stortinget vedtok lov om selvbestemt abort.

media type="custom" key="22101328" width="70" height="70"

Kilder
(2008). //Mennesker i tid.// Oslo: Cappelen Damm. s. 365 [] [] [] [] [] []