Adolf+Hitler

Adolf Hitler ble født den 20. april i 1889 og døde den 30. april i 1945. Han er kanskje mest kjent for sitt nazistiske politiske arbeid, for eksempel var han leder av Det nasjonalsosialistiske tyske Arbeiderparti og til slutt statssjef i Tyskland i over 10 år.

Han ble født i Østerrike, i en liten by nær den tyske grensen. I hans fars tredje ekteskap var han den fjerde i en søskenflokk på seks, hvor bare han og en av hans søstre vokste opp. Hitler jobbet mye for å dekke over familiebakgrunnen sin. Om den er det mange historier, få av disse er bekreftet. De fleste går i hovedsak ut på mulige jødiske relasjoner hos hans besteforeldre. Hitler selv visste heller ikke med sikkerhet hvem hans farfar var.

Som skoleelev var han først sett på som en dyktig gutt, men han skal etter hvert ha mistet arbeidslysten, og sluttet skolegangen som sekstenåring, uten eksamenspapirer. Han søkte opptak ved Wiens kunstakademi to ganger, som atten- og nittenåring. Søknaden ble avslått begge gangene på grunn av manglende begavelse, og etter dette gjorde han ingen flere forsøk på å skaffe seg utdanning.

Begge Hitlers foreldre døde ganske tidlig. Han var bare tretten år gammel da faren hans døde i 1903, og da moren hans døde i 1907, var han atten.

Hitler levde fra han var seksten på penger han fikk tilsendt ifra sin mor og det han fikk i statsrente, først som farløs, og så som foreldreløs. Han solgte også egne håndmalte bilder og postkort, og inntekten hans skal ha vært høyere enn en lærers begynnerlønn. Han flyttet som 20-åring til Wien og 24 år gammel flyttet han til München. I begge disse byene ble han kjent med arbeidet og holdningene til antisemittiske og rasistiske ideologer og politikere. Og det er mest sannsynlig at det var i denne perioden at han fikk grunnlag for sitt antisemittiske syn.

Hitler meldte seg umiddelbart som frivillig ved utbruddet av første verdenskrig, og var i felten store deler av krigen, han fikk blant annet to jernkors som utmerkelser. Mot slutten av krigen var han innlagt på feltsykehus hvor legen hans ironisk nok skulle anføre han som psykopat og fullstendig uegnet i ledelsesoppgaver. Etter krigen økte Hitlers politiske engasjement betraktelig. Det begynte med at hans fremragende talegaver ble oppdaget, og han ble ansatt av den antisemittiske forfatteren Eckart til å bruke sitt retoriske talent for å spre Eckart sine høyreradikale tanker ut til arbeiderne og den lavere delen av samfunnet. Hitler klarte nå å livnære seg på honorarene han fikk for å holde forskjellige taler.

Han var på denne tiden medlem av Det tyske arbeiderparti (DAP), som da var et meget lite parti. Hitler var veldig viktig for det lille partiet, fordi hans eksepsjonelle taler skaffet flere og flere tilhørere. DAP hadde derfor ikke råd til miste Hitler, og i 1921 utnyttet han dette ved et ultimatum, og klarte å tvinge igjennom at han selv skulle bli valgt til formann for partiet. Hitler kalte nå partiet for Det tyske nasjonalsosialistiske arbeiderparti (NSDAP), og innførte den velkjente hilsningen med strak, hevet arm, hakekorset og organiserte halvmilitære stormtropper, kalt SA. I november 1923 gjorde Hitler og en gruppe bevæpnede menn et kuppforsøk, hvor de mislyktes. Hitler ble stilt for retten og slapp billig unna, i forhold til datidens lover, med en dom på fem år. I tillegg ble han tidlig benådet og slapp ut etter bare fem måneder i fengsel. Mens han var i fengsel skrev han første del av den kjente boken //Mein Kampf//. Den inneholder Hitlers selvbiografi, hans politiske mål og hans personlige fremstilling av nasjonalsosialisme som en politisk ideologi.

I årene mellom det mislykkede kuppet og børskrakket mistet Hitler og partiet hans støtte, blant annet på grunn av Hitlers fengsling, utfallet av kuppet og kanskje spesielt fordi det var økonomisk oppgang. Når Hitler gjenopptok propagandakampen fikk han taleforbud i Bayern og Preussen. Hitler hadde nå gitt opp håpet om å komme til makten gjennom et maktkupp, og bestemte seg for å komme til makten på lovlig vis, gjennom demokratiet. Hitler gjorde partiprogrammet noe mer kapitalistvennlig, og søkte støtte og forbindelser i storindustrien.

Med god hjelp av børskrakket i 1929 økte andelen stemmer for Hitler og NSDAP ved valget i 1930 fra 2,6% til 18,3%. Og ved valget i 1932 ble partiet det største i den tyske riksdagen, med hele 37,3% av stemmene. Og i januar 1933 ble Hitler utnevnt til rikskansler. I februar 1933 ble riksdagen påtent, og ved hjelp av noen lover kunne Hitler nå gjøre det mulig for han å lovlig regjere fritt. Loven som kunne gi Hitler all makt het Bemyndigelsesloven, og for at denne loven skulle vedtas trengte Hitler to tredjedeler av stemmene i riksdagen, og for å forsikre seg om at han hadde flertall, fikk han alle riksdagsmedlemmene ifra Kommunistpartiet arrestert.

Nå hadde Hitler rettsvesenet under hans kontroll, han hadde et eget politi, egen hær og han hadde nærmest total kontroll over pressen. Han hadde blitt en fullmektig diktator. Alt og alle som var imot han og nazismen ble enten svertet, drept eller sendt til konsentrasjonsleir. Terroren mot jødene økte gradvis fra Hitler kom til makten og fram til krigen. I 1935 ble Nürnberglovene innført og de tyske jødene mistet statsborgerskapet, og alle rettigheter det medførte. 1938 skjedde muligens det mest kjente overgrepet mot jødene før krigen, Krystallnatten. Jødiske butikker, hjem, skoler og synagoger ble ødelagt, rasert og brent, omtrent hundre mennesker ble drept og mange tusen ble arrestert og sendt til konsentrasjonsleirer.

I perioden 1933-39 drev Hitler opprustning og forberedelse på krig. Han begynte med å gå ut av Folkeforbundet i 1933. I 1935 gjeninnførte han allmenn verneplikt. Fra 1936 økte han samarbeidet med Mussolini og Italia. Han ordnet også med allianser og internasjonale politiske avtaler, slik at han hadde best mulig utgangspunkt i en eventuell krig. I 1938-39 inntok han flere land som grenset til Tyskland, og provoserte vestmaktene mer og mer og når Tyskland invaderte Polen i september 1939 brøt krigen ut. Under krigen var Hitler den ubestridte leder, både økonomisk og militært, men mot slutten av krigen begynte Hitler å virke syk, han led sannsynligvis av Parkinsons. 22. april 1945 fikk han et svakhetsanfall, etter å ha fått vite at Berlin var omringet, og at ingen tropper kunne komme til unnsetning. Han sendte vekk store deler av staben sin, men valgte selv å bli igjen i bunkeren i Berlin. Der giftet han seg med sin elskerinne Eva Braun den 29. april, og så begikk de begge selvmord dagen etterpå.

Hitler var sterkt påvirket av samtidens tanker og ideer. Han utviklet ikke noen tanker eller ideer selv, men han tok i bruk andres. Han var påvirket av teologer, ideologer, tenkere og vitenskapsmenn, blant dem Charles Darwin, hvor han tok i bruk evolusjonen som et bevis for at den ariske rase var overlegen. Hitler hadde veldig mange likhetstrekk i sine meninger med Ernest Haeckel. Haeckel var en fanatisk fiende av kristendommen, og da spesielt den katolske kristendom. I tillegg hadde Haeckel rasistiske meninger, han sa for eksempel at den australske urbefolkningen var nærmere aper og hunder, enn europeerne. Hitler skal også ha vært svært interessert i Nietzsche. Han leste hans bøker mens han satt i fengsel og har sitert han i flere taler. Han var også uhyre begeistret for Richard Wagner. Wagner var en komponist, og Hitler så for seg en religion basert på Wagners musikalske mesterverk. En kilde sier at han skal ha sett en spesiell opera over 140 ganger. Det faktum at Wagner var antisemitt var bare en bonus for Hitler.

Kilder: [] [] Mennesker i tid 2 Ascehougs verdenshistorie, Bind 13, Fra krig til krig