Guiseppe+Mazzini


 * Mannen**

Giuseppe Mazzini var en italiensk [|patriot] og revolusjonær. Han ble født i byen Genova i Liguria, som ved hans fødsel var under fransk kontroll, i 1805. Hans far var opptatt av og beundret idealene fra den [|franske revolusjonen]. Giuseppe var mye syk og led av dårlig helse som ung, men han viste allikevel tidlig at han hadde godt anlegg for en intellektuell karriere da han hadde svært god læreevne (han var kun 14 år da han fikk lov til å begynne ved universitetet i Genova). I 1821 ble fyrstehuset Savoia utsatt for et kuppforsøk i Genova, huset som var makthavere i kongedømmet Sardinia. Dette og andre hendelser i samme år påvirket Mazzini til å bli den italienske nasjonalisten han var. Han skrev senere "Fra da av kledde jeg meg alltid i svart, som et symbol på at jeg bar sorg på vegne av mitt land."


 * Situasjonen i Italia**

Italia hadde lenge bestått av små stater som var uavhengige av hverandre. Starter vi sør finner vi De To Sicilier. I midten av landet lå Kirkestaten og Toscana. I nordøst lå Venezia og i nordvest hadde vi Savoie-Piemonte, som var et alternativt navn på Kongeriket Sardinia, og i mellom disse lå Lombardia, Parma og Moden. Disse statene var uavhengige av hverandre, men lå i prinsippet under Østerriket og Kongeriket Sardinia under Frankrike.

En gruppe som skulle ha innvirkning på Mazzinia var [|Carbonariene], som betyr kullbrennerne. Dette var en fellesbetegenelse på revolusjonære grupper som var organisert i små celler spredt over hele landet. Det var et hemmelig brorskap og de arbeidet ved at universitetsstudenter og intellektuelle skulle gjøre opprør. Det var disse som hadde overtatt makten i Napoli i De To Sicilier i 1820 for så å miste den igjen og opprøret i Mazzinis hjemby Genova i 1821. Mazzini ble medlem av forbundet i 1830 og ble arrestert samme år. Under fangenskapet planla han en ny organisasjon. Han mente at Carbonari ikke hadde lyktes i å fullføre sin hensikt.


 * Givoine Italia**

Etter han ble løslatt fra fangenskapet flyttet han til Geneve i Sveits og videre til Marseille i Frankrike. Her stiftet han Givoine Italia. Det unge Italia. Fra nå av ble han en talsmann for samlingen av Italia og dannelsen av Republikken han ønsket. Det skulle ikke være noen Habsburgere, presteskap eller pave. Det skulle være demokratisk. En demokratisk republikk.

På 1830 tallet gjorde de fler forsøk på opprør, blant annet i Kongeriket Sardinia. Opprørene ble slått ned og mange viktige personer ble sendt i eksil. Mazzini selv ble arrestert, flyttet til Paris og igjen til England. Dette gjorde at bevegelsen mistet mye krefter. Men en ting hadde de fått til. Nasjonalfølelsen hadde tatt til å vokse i Italia. Fra London forsøkte han forgjeves å organisere opprør i Sicilia, Toscana og Lombardia. Noe han igje mislyktes i og som demotiverte han.


 * Nye** **opprør**

I 1848 var det et opprør i Wien som førte til fler opprør rundt om i Italia og Mazzini reiste da straks til Milano der det hadde blitt opprettet et midlertidig styresett med ønske om at Lombardia skulle bli en uavhengig republikk. Det ble ikke slik han ville og han sluttet seg til [|Garibaldis]geriljastyrker. En han hadde samarbeidet mye med i organisasjonen det unge Italia. De ble begge igjen nødt til å flykte, men Mazzini returnerte igjen i 1849 til Roma da paven hadde blitt tvunget til å flykte da han hadde blitt valgt til triumvir. Heller ikke dette skulle vare. Paven fikk selvfølgelig støtte fra det katolske Frankrike og Garibaldis legion klarte ikke stå imot. Mazzini var igjen på rømmen og flere mislykkede opprør i Lombardia var dødsens for hans organisasjon. Mazzini var dømt til døden og hans aktive innsats i samlingen av Italia var i slutten av 50 blitt passiv og han ble for resten av sitt liv bare en tilskuer til samlingen som til slutt fant sted.


 * Mazzini og samfunnet**

For det første vokste Mazzini opp med en far som var universitetsprofessor. Faren hadde opplevd både den franske og amerikanse revolusjonen og var blitt svært betatt av særlig den franskes prinsipper. Dette må ha smittet over på sønnen som tilsynelatende hadde arvet farens glupe sinn. Mazzini likte også de nasjonale ideene og var særlig tilhenger av tyske filosofer, blant annet Herder, som mente at mennesket kunne være lykkelig og få fylt sitt potensiale så lenge de var medlem av en nasjon. Disse tankene om nasjonalfølelse hadde vokst ut fra romantikken som hadde lagt sin hånd om Europa i Mazzinis oppvekst. Vi kan si at Mazzini vokste opp i denne blomstringen av nye ideer og var selv reflektert nok til å danne sine egne ideer som senere skulle gjøre ham til et symbol på Italias samling.


 * Kilder**

​Bøker: Mennesker i Tid II Verdenshistorien i Kart, Tekst og Bilder, Damm & Sønn

Verdensweben: [] [] [] [] [] [] [] http://no.wikipedia.org/wiki/Carbonariene