Jean-Jacques+Rousseau

Jean-Jacques Rousseau var en sveitsisk-fransk filosof, musiker og forfatter som virket i opplysningstiden. Han ble født 28. juni 1712 i Genève, en på den tiden uavhengig stat, og døde 2. juli 1778 i Paris. Rousseau skrev både bøker og musikk. Rousseaus kanskje mest kjente verk er bokserien "Émile, ou De l'education", og "Du contrat social ou Principes du droit politique". Sistnevnte er en bok som blant annet inneholder Rousseaus formulering av folkesuverenitetsprinsippet.

=Liv=

Rousseau vokste opp i Genève, og ble oppdratt av faren frem til han var 10 år gammel. Moren til Rousseau døde på grunn av barselfeber rundt en uke etter fødselen hans, noe han uttrykker i selvbiografien "Les Confessions" at han hadde skyldfølelse for. Da han var 10 år, kom faren i en konflikt med en lokal landeier, og ble nødt til å flytte. Rousseau ble igjen med onkelen i Genève. Onkelen sendte han til en prestegård for grunnleggende opplæring, hvor han lærte blant annet matte og tegning. I en alder av 13 år prøvde han seg uten suksess som lærling i flere yrker. Rousseau dro fra Genève da han var 15 år, og møtte i 1728 Madame de Warens. Hun ga Rousseau den morskjærligheten han ikke hadde fått som barn, og han kalte henne for "maman". Han konverterte i 1728 til katolisisme fra kalvinisme på grunn av Warens, og måtte derfor gi opp statsborgerskapet i Genève. Som tenåring bodde Rousseau tidvis hos Madame de Warens.

I 1742 kom han til Paris hvor han møtte Denis Diderot. Rundt år 1744 flyttet han permanent til Paris, og jobbet med musikk mens han skrev noen artikler til "Encyclopédie", et leksikon utgitt ved hovedredaktører Diderot og d'Alembert. Rousseau hevder i "Les confessions" at han fikk fem barn med Thérèse Levasseur, en hushjelp som han møtte i 1744. Alle disse fem barna ble tatt hånd om av hittebarn-sykehus. I 1749 kom han over en essay-konkurranse som hadde temaet hvorvidt utviklingen av kunst og vitenskap hadde forbedret eller forverret den offentlige moral. Rousseau kom på førsteplass i konkurransen med essayet "Discours sur les scienses et les arts". Rousseau mente at mennesket av naturen var godt, og at alt vondt er frembrakt av sivilisasjonen. Dette skriftet gjorde Rousseau kjent i Frankrike. Rousseaus hovedinteresse var fortsatt musikk, og han skrev flere av de mest kjente verkene sine mellom 1752 og 1753. Operaen "Le Devin Du Village" er en av de musikalske verkene som ble komponert i denne perioden. I 1754 dro Rousseau tilbake til Genève, og for å få tilbake statsborgerskapet måtte han rekonvertere til kalvinismen. Året etter publiserte han sitt andre store skriftlige verk; "Discours sur l'origine et les fondements de l'inegalité parmi les hommes" (Norsk: Om ulikheten mellom menneskene - dens opprinnelse og grunnlag). Dette essayet utdypet argumentene fra "Discourse sur les scienses et les arts". Årene etter publiseringen av "The second Discourse" var de mest produktive og viktige årene i Rousseaus liv. I denne perioden skrev han blant annet romanen "Julie, ou La Nouvelle Héloïse", som ble en stor suksess, "Émile, ou De l'education" og "Du contrat social". I denne boken sier Rousseau at det fortsatt er håp for mennesket i fremtiden. Disse to bøkene ("Émile" og "Du contrat social") provoserte mange kalvinister og katolikker, og bøker ble brent. Rousseau måtte flykte til Sveits for å slippe unna arresten. Senere ble han invitert til England av David Hume. I England jobbet han med det biografiske verket "Les Confessions". Kapitlene han skrev mens han var i Staffordshire er preget av paranoia. Rousseau ble overbevist over at Hume pønsket ut et plot mot han. Derfor returnerte han til Frankrike i 1767 under et annet navn. Tilbake i Frankrike giftet Rousseau seg med Thérèse Levasseur, og brukte store deler av resten av livet på å gjøre ferdig "Les Confessions". Han døde i 1778 av en blødning, 66 år gammel. 16 år etter hans død, ble han begravet som en nasjonal helt i Panthéon.

=Filosofi=

Rousseau mente at det var sivilisasjonen som frembrakte problemene hos menneskene, som sørget for den store ulikheten blant folk. I følge Rousseau var det den første mannen som gjorde krav på et landområde som var opphavsmannen til all krig og elendighet, og det er Rousseau uttrykket "Tilbake til naturen" stammer fra. Han idealiserte et primitivt samfunn hvor alle arbeidet for selv å overleve. Boken "Du contrat social" åpner med setningen "L'homme est né libre, et par-tout il est dans les fers", som blir oversatt til "Mennesket var født fritt, men er overalt i lenker". Rousseau mener med dette at de daværende politiske systemene hindret menneskene å leve fritt. Han foreslår i boken en "sosial kontrakt" hvor alle mennesker vil få like mye rettigheter og være like frie. Rousseau mente også at staten ikke kunne være for stor, størrelsen til Genève var ideell. Han mente at folket skal velge et råd, som kan avsettes når som helst. Dette er måten Genève ble styrt på. "Du contrat social" fikk store konsekvenser for flere revolusjoner og frihetskriger, deriblant den franske revolusjonen, og også i Norge i arbeidet for selvstendighet.

I boken Émile uttrykker Rousseau seg også om hvordan barnet best bør oppdras. For eksempel bør gutten oppdras på landet, og ha en ledsager som fører han gjennom flere tester. Dette gjaldt dog ikke for jenter, ettersom at Rousseau var tilhenger av patriarki. =Video=

media type="youtube" key="VqOaG24aPSc" width="560" height="315"

=**Kart over Lac de Genève - Publisert på 1630-tallet**=

Kilde: [] media type="custom" key="20736920" =Kilder=

**Nettsider:** [] [] [] [] [] [] [] [] [|ttp://www.online-literature.com/rousseau/] [] []

**Bøker:** Ascheougs Verdenshistorie - Bind 10: To revolusjoner - Kåre Tønnesson - Aschehoug Oslo 1985 Menneskenes lov og historie - Bind 16: Engelsk og Fransk åndsliv på 1700-tallet. Amerika - India - Karl Grimberg - Grøndahl & Søn, Oslo, 1975