Benito+Mussolini

Benito Amilcare Andrea Mussolini, født 29. juli 1883, var en fascistisk politiker fra Predappio i Italia. Han grunnla fascismen og var Italias leder fra 1922 frem til 1943. I løpet av disse årene knyttet han også sterke bånd til Adolf Hitler.

Mussolini vokste opp i fattige kår, og hadde en far som var svært engasjert i sosialismen. Dette gjorde sterkt inntrykk på den unge Mussolini. Han trivdes ikke på skolen, og med sitt sterke temperament ble han etter hvert kastet ut av skolen. På tross av dette utdannet han seg til å bli lærer.

"Av verdslig gods hadde han ikke noe å gi i arv, men av åndelig gods etterlot han seg en skatt: Ideen." – Mussolini, 1910 i sitt månedlige tidsskrift «La Lotta di Classe» etter farens død

Deretter arbeidet han med journalistikk i en sosialistavis, ble medlem av sosialistpartiet og demonstrerte mot krig. Etter den første verdenskrig hadde startet ombestemte han seg imidlertid. Nå var han for krig. Han mistet sin plass som redaktør i avisen og ble kastet ut av sosialistpartiet. Dette resulterte i opprettelsen av en egen avis, kalt Popolo d'Italia. Han deltok i krigen, og kom hjem med sår i kropp og sjel. At Italia ikke hadde kommet bedre ut av krigen ga ham stor tro på nasjonalismen. I 1919 opprettet han partiet Fasci di combattimento. Meningen var å kombinere sosialisme og kraftig nasjonalisme. I 1921 fikk han plass i deputertkammeret, det italienske parlamentets underhus.

Etter hvert som partiet fikk tilhengere, ble det dannet militære grupper som terroriserte de politiske motstanderne. Dette ga ham så mange tilhengere og så stor makt at han i 1922 gjennomførte "marsjen mot Rom"(selv om han reiste med tog) og ble statsminister. Han brukte makten til å sørge for å knuse konkurransen fra andre partier, og lagde lover som gjorde hans diktatur lovlig. Dette ga opphav til tittelen "Il Duce", føreren. Han drømte om landokkupasjon, og et italiensk imperium rundt Middelhavet, hans "Romerrike". Dette tilnærmet han seg ved å erobre Etiopia i 1935-1936 og Albania i 1939. Han knyttet også et vennskapsbånd til Hitler, som skulle vise seg å bli betydningsfullt. I 1940 ble han med i krigen på tysk og japansk side.

25. juli 1943 var det nok. Fascistpartiets storråd avsatte ham, og Marsjall Badoglio dannet en regjering, samtidig som han søkte fred med de allierte og oppløste det fascistiske partiet. Mussolini havnet bak lås og slå frem til han ble befridd av Hitlers tropper. Han prøvde å rømme til Sveits, men ble fanget av partisaner og til slutt henrettet ved arkebusering sammen med blant annet sin elskerinne Clara Petacci i 1945. Deretter ble deres lik fraktet til Milano, der de ble hengt opp på en bensinstasjon.

media type="youtube" key="f4oZGRJv0F0" height="240" width="320"

Kilder:
(1991). Aschehoug og Gyldendals store norske leksikon. Oslo: Kunnskapsforl. (1967). Lille fokus. Oslo: Aschehoug [] [] []